Man kan ikke hjelpe alle,
men alle kan hjelpe noen.
Hei, vennen?
- Vil du feste? - Doug, det er en ukedag.
Men hvis du spurte ham,
ville Doug Varney si at slike utsagn var pretensiøst svada.
Ethan?
På tide å stå opp! Hei, Ethan?
Hei, kompis.
Herregud.
Jeg setter pris på oppfinnsomheten hans,
men kanskje vi ikke burde ha småkaker i huset lenger.
Det er viktig for ham å vite at når han oppfører seg,
vil belønningen vi lovet ham være ekte.
Hvis vi fjerner småkakene, vil de løftene være tomme.
- Ok, men han er ikke en hund. - Unnskyld meg.
Han er en 12 år gammel gutt.
Visste du at han dekket vinduene med svart maling?
- Visste du det? - Ja. Han spurte meg før han gjorde det.
Synes du det er greit for ham å bo i en svart boks?
Jeg synes vi bør støtte ham,
selv om han har andre interesser enn oss, Doug.
Tar man så mange vitaminer på én gang, mister de effekt.
Pappa er uenig.
Han er ikke lege.
Ikke du heller, vennen.
Når jeg har fri, liker jeg å reise bort fra Hollywood,
derfor har jeg et hus i Woodbury.
Brennende hjul
Når man kommer over stearinlysmakerne og fudgebutikkene,
er det et vakkert sted å bo,
den type sted hvor ting ikke forandrer seg så mye.
Som gjør denne dagen så spesiell.
Doug var ferdig hos Bishops apotek,
med å jobbe under svigerfaren sin
og lære hvordan man driver en liten forretning.
Etter år med forsinkelser,
pensjonerte Walter Bishop seg omsider, og apoteket skiftet eier.
Hei!
Ha det bra, Bishops. Hei, Varneys.
Hva er... Ok.
- Har det vært en misforståelse eller... - Nei.
BISHOPS APOTEK
Jeg trodde at da vi gikk med på å kjøpe forretningen av deg, ville vi...
- Greit. - ...kunne endre det.
- La oss avklare dette nå. - Ok.
Folk kjenner Bishops.
Woodbury har hatt tillit til navnet i lang, lang tid.
De vet at de kan stole på at servicen alltid er riktig,
presis, pålitelig.
Hva? Forandre navnet til Varneys eller noe?
Varneys?
Doug hadde blitt flink til å skjule skuffelse med årene,
men det betyr ikke at han ikke ble såret.
Apoteket var kanskje offisielt hans, men ingenting annet forandret seg.
Men til tross for hva du kunne tro,
var Doug svært tilfreds med yrket som farmasøyt.
Han telte flittig medikamenter, fylte ut resepter,
han var dyktig i jobben.
Jeg så det hver gang jeg kom inn.
Men jeg kunne også se at Doug Varney ville noe mer,
og selv om han sikkert ikke kunne sette ord på det,
hadde det kanskje å gjøre med å være en mann
som hadde løsninger for alle unntatt seg selv.
Konsultasjon!
Konsultasjon! Han har...
Jeg hørte deg de første to gangene. Takk, Janet.
Som den eneste farmasøyten i den lille byen, visste Doug litt om mange,
men han var alltid profesjonell, aldri fordømmende,
og kundene hørte alltid på ham, kunder som Donald Zucker.
Donald hadde hatt vektproblemer hele livet.
Doug ga ham Lipitor i tillegg til råd om kosten,
men Donald hadde aldri vært flink til å lytte.
Amoksicillin, Zoloft, metformin, Setrol.
Doug var der med alt de trengte.
Kaye Tashman var en kjærlig mor,
men fordi kjærlighet ikke alltid er nok,
var Doug der med Xanor.
Og Tegretol til Susan D'Francesco, siden hun var bipolar.
Til Brian Malloy, Chantix for å bekjempe nikotinavhengigheten.
Men siden bivirkningene inkluderte sterk forstoppelse, vel...
Og til stakkars Kathleen Bergman, Lysodren,
for noen ganger vender kreften tilbake.
Og til postbud Arnold Morello, Valtrex,
for å behandle hans nylig ervervede tilfelle av genital herpes,
en lidelse han åpenbart ikke fikk fra kona.
Det ordner seg.
Det er bare... Alt er veldig komplisert. Jeg har jo aldri vært i Atlantic City før.
Bare vær nøye med medisinene.
Du vil føle deg bedre før du vet ordet av det. Ok?
- Greit. - Hold ut.
Fine shorts. Supre.
Hva pokker går den fyren på?
- Det er konfidensielt. - Nei, jeg vet hva det er.
Antidepressiver, tipper jeg. Riktig?
Postarbeider, helt utkjørt, sekunder unna dette.
Se på alt blodet!
Ok.
Men se, han sparer en til seg selv.
Bare gjør meg en tjeneste. Ikke gå noe sted.
Jeg får en ny leveranse til deg snart.
Jeg er glad du tok opp dette,
for jeg ville ha glemt det, og det er min feil.
- Jeg sa jeg kunne jobbe lenge kveld... - Ja.
...men vennen min Rio, han har billetter til Widespread i kveld.
Jeg vet det er sprøtt. Så jeg må stikke tidlig.
Ok.
Men du lover at alle leveransene er ordnet før du drar?
- Slutt. Du har mitt ord. - Ok.
Hei, vennen! Ja, jeg blir sen. Ja. Noah. Det er greit.
Bare spis middag uten meg. Jeg spiser et sted. Ja.
Noe sunt. Vi ses senere. Ha det.
Roberts, Roberts, Roberts, Roberts.
Narkiser.
Jeg hater rike folk.
Hallo!
Ja?
Du må være... Du må være fru Roberts?
Vil du komme inn? Det er litt kjølig her ute.
Ok.
Fint hus.
Som sagt, det er litt kjølig.
Jeg skal ordne dette for deg, så drar jeg.
Du tror sikkert jeg er en slags narkis, eller hva?
Jeg vet ingenting om hvordan folk ble syke,
bare hvordan de kan føle seg bedre.
Det var fengende.
Ja, det ser ut til
at det er en slags misforståelse med forsikringsselskapet og...
Ikke noe problem. Hvor mye skylder jeg deg?
215 dollar, pluss 8 dollar for levering.
Men jeg ser bort fra det.
Så hyggelig av deg.
Får du problemer med sjefen din?
Jeg er sjefen min.
Jeg mener, jeg er farmasøyten.
Du er Bishop.
Varney. Jeg er Douglas Varney.
Nei, det står "Bishop" overalt.
Blir det kontanter eller sjekk?
Jeg skal hente det.
Har du vurdert å kalle det "Varneys"?
Flink bisk.
Jeg fikk det laget før bryllupet. Hva synes du?
- Portrettet? - Ja.
Det er fint.
Jack insisterte på det.
De gjorde til og med skuldrene hans større.
- Han er sikkert en flott fyr. - Han mener det selv, i alle fall.
Så jeg dobbelsjekket regningen, og det ser riktig ut, så...
Dette er pinlig, men jeg har visst bare 20 dollar i kontanter på meg,
og den eneste i huset som har sjekkhefte, er mannen min,
og han er selvfølgelig fortsatt i byen.
Ok, vel...
Nei! Jeg vet hva du tenker.
Jeg bor i dette forbannede huset, har en Mercedes til 70 000 dollar i oppkjørselen,
og jeg har ikke nok kontanter til å bestille pizza, så hvordan...
Jeg vet det, det er det du mener.
Jeg skulle si: "Ikke noe problem."
Bare kom innom butikken og betal resten når du har det.
Men jeg må jo ta Mercedesen som sikkerhet.
Du er bare en av de ekte greie typene, eller hva?
Ja. Jeg antar det.
Du er bare ærlig og hyggelig.
De fleste jenter velger ikke alltid ærlig og hyggelig.
Jenter gjør ikke det, men damer gjør det.
Ok, jeg skal bare komme meg av gårde... Du kan komme innom butikken.
Og du vet hvor butikken er?
Ja, for det er...
Adressen er der, så god natt og takk.
Hei.
Beklager at jeg er sen.
Leveransene var i uorden, og jeg kjente ikke alle adressene.
- Noah skrev dem ikke opp. - Ethans skole ringte i dag.
Ok. Hva er problemet?
Rektor bindestreknavn, hun ville ikke si det på telefonen.
Hun sier vi må komme så fort som mulig til en samtale.
Ja, han malte vinduene svarte. Hvorfor er du så forbauset?
Bare gå opp og snakk med ham, er du snill.
Hei!
Hei.
Hvordan var skolen i dag?
Har du lyst til å bli med oss på en sykkeltur i helga?
- Jeg tror ikke det. - Kom igjen.
Åpen vei, sola i ansiktet, vinden i håret.
Det blir morsomt.
Kan du tenke på det?
Doug ville åpne døren og snakke med Ethan, men hva kunne han si?
Jeg mener, jeg vet litt om trening.
Og det er ingenting morsomt med helgesykkelturer.
Kom igjen, vennen! La oss ta den åsen!
Fullstendig tragisk.
Rett etter at Ethan ble født,
oppdaget Kara at landeveissykling var perfekt for å kvitte seg med babyvekta,
og Doug var med.
Han så på sykling som en mulighet for dem til å gjøre noe som en ung familie,
og en stund var det morsomt.
Men for Kara gikk sykling fra å være en hobby til å bli et yrke,
og inspirerte forretningen i Glen Rock handlesenter like ved.
Kom igjen! Kjør på! Cottage cheese er til frokost, ikke lår!
Brennende hjul
Og førte til hennes seier i Tour de Woodbury.
Hun har vunnet fem av de siste seks rittene.
Det har blitt hjørnesteinen i Karas år.
Og Dougs store plage.
- Og jeg sa: "Armstrong?" - Riktig.
"Snarere hodesterk."
Doug, du klarte det.
Her, Dougie. Du kjenner rutinen. Den siste betaler.
Vi ventet i 45 minutter på deg, Doug.
Jeg tenkte vi alle skulle spise sammen.
Det blir mørkt nå.
- Vær forsiktig. - Ok.
Ok.
- Takk, vennen. - Ja. Vi ses hjemme.
Doug?
Hei, fru...
Elizabeth.
Ja.
Vurderte du å studere medisin?
Ja, men så ble Kara gravid, ting forandret seg.
Vi giftet oss, og det virket som et logisk valg,
særlig siden Karas far eide apoteket og alt.
Han er Bishop.
Han er definitivt Bishop.
Han er Bishop.
Og hva med dette? Sykkelgreia.
Gjør du det for de kule klærne?
Ja. Nei, for det meste fordi kona venter det av meg.
Selv om jeg ikke deler hennes lidenskap,
tror jeg en kondisjonstrening tre ganger i uka...
Doug, kan jeg spørre deg om noe?
Sett i gang.
Gjør du alt kona di ber deg om?
Unnskyld.
Ja? Nei, jeg er her fortsatt. Jeg har vært her i to timer, for helvete.
Du er... Du fornærmer meg. Du er... Jeg...
Ikke gjør det, nei. Så ikke kom, da, for helvete!
Beklager det.
Jeg burde ikke si noe,
for du ser ut til å bli bra butikk,
men pillene i de oransje boksene
er ikke alltid løsningen på folks problemer.
Når du finner den løsningen, sier du fra om hva det er, ikke sant?
Jeg får ikke sagt hvor mye jeg setter pris på dette.
Jo, det kan du.
- Jeg setter pris på det. - Jeg visste du fikk det til.
Jeg er beruset.
- Dette har vært morsomt. - Ja.
- Være sammen med deg og bare snakke. - Ja.
Seriøst, Doug, jeg tror dette er den første samtalen jeg har hatt på flere måneder.
Jeg er jo en av de ekte hyggelige fyrene, ikke sant?
Og jeg er en grei jente.
- Sjelevenner. - Ja.
Så de to sjelevennene tok et siste stopp før de dro hjem.
Kom igjen.
Utroskap?
Kom igjen. Spar prekenen til kirka.
Pipa hadde fått en annen lyd for deg også med en dame som Elizabeth.
Hodeskallen eksploderer!
- Kommer! - Ja!
- Jeg kommer! Jeg kommer! - Ja!
- Jeg kommer! - Ja!
Jeg...
Så,
hva skjer nå?
Jeg vet ikke. Dette er ikke noe jeg vanligvis gjør.
Ja, nettopp.
Jeg tror kanskje du skal gå inn til kona di, så drar jeg hjem til mannen min.
Selvfølgelig. Ja.
Vi ses.
Ok. God natt.
God natt.
Det har vært en god natt.
- Ja! Hva er det? - Fort deg, Doug!
Faen heller.
Herr og fru Varney,
vi er her for å prøve å løse dette på best mulig vis.
Kanskje du kan fortelle hva dette... Hva dette handler om?
Jeg har fått vite at i går, da han skulle hatt biologi,
ble Ethan oppdaget av en av lærerne
i guttenes garderobe, hvor han vandaliserte et skap med...
Ekskrement.
Og dette er ikke første gang.
- Store mengder med... - Bæsj.
...har dukket opp rundt om på skolen de siste par månedene.
Det har vært umulig å knytte Ethan til de andre restene, men...
Unnskyld meg.
Prøver du å antyde at min sønn er en slags drite-terrorist?
Som sagt, det er umulig å være 100 prosent sikker.
Han har aldri hatt problemer tidligere.
Nei, han har ikke det, og...
Det stemmer, så kanskje dere skal lete andre steder.
Ok.
Som den David Chen-gutten.
Han som hadde med fyrverkeri på klasseturen til Six Flags.
Virker sannsynlig at han som hadde med eksplosiver,
også ville drite i et skap.
- Fru Varney. - Jeg tror jeg må spy.
Dette er ikke mer enn en liten gutt som roper om oppmerksomhet.
Og hvem er du igjen?
- Dr Roth. - Ok.
Skolepsykiater.
Og fikk du tittelen din fra et av våre fine nett-universiteter?
Vennen, de er bare...
Nei, dette er alvorlige anklager
fra en komplett fremmed med få bevis.
Hvis ikke det har vært et gjennombrudd i de tekniske bevisene,
og du har sjekket fingeravtrykk på dritten, dr Roth.
Nei.
Hvis det er greit for dere, vil jeg snakke med Ethan to ganger i uka,
- få en bedre idé om hvem han er... - Jeg tror det er en god idé.
...og hva som skjer.
- Bare for å avklare... - Vennen.
...eventuelle problemer.
Gjør den tingen for oss.
- Nei, nei, nei. - Jo. Det er flott.
- Det angår ikke oss. - Jo. Nei, det er flott.
Dr Friedman,
Mitchell, som den fremste kardiologen her ved County General
er det overraskende at du ikke kan diagnostisere hjertesorg når du ser det.
Men jeg elsker deg, og jeg vil gjøre hva som helst for å beholde deg.
Så kysser vi!
Det var flott. Ikke sant, Doug?
Doug, var ikke det flott?
Flott! Det var flott.
Så hva skjer nå? Ringer de deg opp igjen?
Bare hvis man får rollen.
- Ringte de? - Ringte de?
Nei. Ikke ennå.
Så er alt i orden nede i butikken, Doug?
- Helt topp. - Flott!
Det betyr at vi kan snakke om Ethan.
Ja, dere vet han er i en spesiell alder.
Ting kan bli helt ødelagt hvis man ikke følger med på ham.
"Følger med på ham"? Hva skal det bety, Walter?
Jeg tror det pappa prøver å si,
er at vi alle burde holde et øye med Ethan nå.
Det er derfor jeg foreslår at han bor noen netter i uka hos oss.
Litt variasjon, sammen med en annen sterkere mannlig innflytelse.
Hva?
- Vel, det ville vært godt for gutten. - Pappa.
Hva er det du antyder, Walter?
- Jeg antyder ingenting, Doug. - Pappa!
Hvorfor kan vi ikke spise et måltid som en normal familie? Ikke sant, Bree?
De er godt slik.
- Vil du smake? - Nei, takk.
Doug klarte ikke mer.
Han var lei av å bli herset med,
lei av å bli ignorert, lei av å bli fortalt hva han skulle gjøre.
Det måtte skje forandringer.
Herregud.
BEKLAGER, VI ER STENGT
Vent, frøken. Hei, det er stengt.
Nei, det står at det er åpent.
Gjør det? Se på... Se nå. Nå er vi stengt.
Jeg blir nødt til å vise deg ut døra...
Vent, Janet!
Hva?
Vent, vent, vent. Janet, vent!
- Hei. - Hallo.
Du ba meg låse.
Jeg vet hva jeg sa, men jeg tror vi kan hjelpe en kunde til.
Du sa også at jeg kunne gå, så ha det.
Hei, hyggelig å se deg igjen.
Ja, deg også. Stenger du tidlig, er det greit.
Nei, nei, nei. Hva kan jeg gjøre for deg?
Går alt bra der borte?
Faktisk er det noe jeg sliter med, Doug.
Jeg også. Jeg vet det.
Jeg slites mellom fordrukken feier
og denne underlige enhjørningen.
Det er en stor beslutning.
- En stor beslutning. - Riktig.
Den var vanskelig, men hvis jeg ble tvunget, ville jeg valgt enhjørningen,
hjørnesteinen i serien om den mytiske skogen.
Da er det avgjort. Jeg visste du ville hjelpe meg.
Svelg noe på størrelse med en brødsmule
og si farvel til depresjon, angst, søvnløshet.
Det er utrolig.
Man blir ført inn i en kunstig lykksalighet, gjort mer selvsikker, medgjørlig, fast.
Har du aldri blitt høy på dine egne varer?
Det er ulovlig.
Klart det er det.
Må være tøft å jobbe i godtebutikken hele dagen
vel vitende om at alle problemer kan løses av en av dine små apotekvarer.
Heldigvis har jeg aldri måttet ta medisiner for noe.
For å være gal som meg?
Det er...
Det var ikke det jeg skulle si, og du er ikke gal.
Mannen min ville være uenig der.
Kom igjen, du er vakker, smart og verdensvant.
Jeg falt ut av college etter tre semestre,
og verdensvant hvis du ser på verden
som en investorkonferanse i Saint Lucia.
Alt jeg har, Doug, er en rik mann.
Ellers er det bare en liste med ting jeg vil gjøre
og steder jeg vil se som er flere kilometer lang.
Du kan diskutere smart og verdensvant,
men jeg synes du er vakker og hyggelig,
og det er ingenting du kan si for å endre den oppfatningen.
Sier du det fordi du mener det eller fordi du vil ligge med meg igjen?
- Det var et feilgrep... - Komplimenten eller å miste...
Vi ble begge revet med der og da.
Det var veldig fint, men jeg har familie, og du har en ektemann.
Begge ville bli lei seg hvis de mistet oss.
Greit. Ja, du har rett. Det var et feilgrep. La oss legge det bak oss.
- Jeg tror det er smart. Som venner. - Som voksne.
- Jeg er komfortabel med venner. - Bra.
Voksne venner.
- Jeg skal stikke den i deg. - Ja!
- Jeg skal stikke den inn. - Ja!
- Jeg skal stikke den inn i deg. - Bra.
Herregud, jeg håper du er fleksibel.
Gå ned. Gå ned.
Rolig, nå. Ok.
Ja! Det er sånn det skal være. Svett med de gamle.
Hei, jeg må snakke med deg.
Kan det vente? Vi har akkurat begynt.
Kom igjen, late husmødre!
Hør her. Det kan ikke vente.
Dr Roth ringte. Har du avlyst Ethans avtale med ham i dag?
Det stemmer. Den fyren er en vits.
Jøss. Hva foreslår du at vi gjør?
Nok et problem jeg liksom skal løse?
- Hva skal det bety? - Det betyr at jeg har prøvd.
Og han er din sønn også. Ok? Så bare vær faren hans og gjør noe.
Det kalles å være en mann, Doug. Prøv det.
Hvem vet, kanskje du vil like det.
Greit, folkens. Er dere klare til å klatre?
Skru den opp. Opp av setet.
Opp med farten, Stan, eller kom deg ut herfra!
Doug og Elizabeth bestemte seg for å være mer enn voksenvenner.
Elizabeth lærte ham stil,
hvordan man slapper av og pleier seg selv av og til.
Kriger I og kriger II.
Og én ting til.
Hun lærte ham å knulle.
Doug nøt sin nye frihet, og han stolte på Elizabeth.
Så da hun fortalte ham at noen få piller ville gjøre alt enda bedre,
ble han med på turen.
Og vet du hva? Hun hadde rett. Pillene fikk ham til å føle seg bra.
Veldig bra.
Og det satte tankene i sving.
Alle kan ta en pille,
men bare en farmasøyt vet hvordan man lager en.
Percocet er bra, men når det ble blandet med atomoksetin og hydrokodon,
kunne festen fortsette i timevis.
Fentanyl blandet med oksykodon gjorde arbeidsdagen mye mer interessant.
Og lunsjpausene enda mer interessante.
Han satte sammen sin egen personlige godtepose med miksturer de kunne nyte.
Han ble glad til sinns, sorgløs, levende.
Elizabeth hadde rett.
Løsningen på alle problemene hans hadde faktisk stått i hyllene hans hele tida.
Doug hadde fått bedre livskvalitet ved hjelp av kjemi.
Han var ikke lenger begrenset av retningen han kunne bevege seg i.
Han var mer enn en Bishop. Han var en konge.
Hva er det? Hva er galt?
Må du ha en oppstiver?
Nei. Det er ikke det.
Jeg tror jeg har litt oksy igjen. Vi kan ta det. Det var gøy.
Vi kan ta en sovepille, holde hverandre våkne og trippe.
Det er kona mi.
Vet hun om det?
Absolutt ikke, det er nesten slik at jeg vil hun skal det, så hun ser hvor lykkelig jeg er.
Vennen, jeg er lykkelig også.
Hun kan også få se alle de sextingene vi gjør,
som det du gjorde oppå meg.
- Hva var det? - Mener du omvendt ridestilling?
Hva, det var utrolig! Jeg har aldri sett det før.
Ja, du ser ikke så mye porno, gjør du vel, Doug?
Kara tok meg en gang. Hun satte barnesikring på PC-en.
- Hva i... For helvete, Doug! - Jeg vet det.
Nei, jeg forstår bare ikke at en fyr som deg aksepterer dritt som det.
Du fortjener bedre!
Kanskje det, men hva skal jeg gjøre med det?
Dra! Begge to, vi bare drar!
Ville ikke det vært flott? Vi kunne dra til Europa, Australia eller Katmandu.
Vi kunne komme oss bort og se verden.
Ikke sant?
Tenk deg å kunne trykke på omstart-knappen.
Få leve på nytt med en som er virkelig flott.
- Det er flott! - Ja!
Du er flott! Ja! Jeg kan ikke det!
Hva?
Kara ville ruinere meg ved en skilsmisse, og du har vel skrevet under på en ektepakt?
Ja, jeg gjorde det.
Det understreker bare hva jeg er. Bare en trofékone.
Hvis vi ikke eldes med stil og dør mens vi holder mannens hånd på pleiehjemmet,
blir vi erstattet.
- Hva om han bare forsvant og... - Han drar, han kommer tilbake.
Ja, men hva om han dør eller noe slik?
- Hva om han døde? - Hva om han døde?
Bare døde.
- Dro på en tur. - Og kom ikke tilbake!
- Han kunne dø! - Han kunne dø!
Det ville vært flott!
Få hundene til å spise ham.
Nei. Hvis jeg ville drepe ham, ville jeg bare legge på meg 50 kilo.
Han ville fått infarkt.
- Hvis du faktisk ønsket å drepe ham... - Ja?
...ville du køddet med arytmien hans.
Det ville gjort slutt på ham.
- Jeg tullet. - Ja.
- Nei. Jeg vet det. - Det var en vits.
Jeg vet det, vennen. Jeg også. Det er bare det at hjertet hans er et problem.
Det har vært det i flere år, og de...
De pillene er det eneste som holder hjertet hans i gang.
Og de kunne holde ham i gang i 20 år til.
20 år til med cocktailselskap,
veldedighetsmiddager og golfturneer.
- Jeg hater golf. - Jeg også.
Det er bare det at noen ganger liker jeg å forestille meg bare oss to
og mer penger enn vi klarer å bruke opp.
Det skaper litt spenning i livet mitt.
Som når jeg tenker på hvordan jeg faller for deg.
Jeg elsker deg også.
Jeg elsker deg så høyt, men jeg må fortelle deg
at det er et stort antall vaksiner
- vi må ta før vi drar til Katmandu... - Vennen...
...god tid i forveien.
Noen ganger må du vite når du bare skal holde kjeft og la jenta få det.
- Dette er en av de gangene. - Fantastisk.
- Hei, Varney! - Ja!
Begge disse er ganske aggressive avføringsmidler.
Begge burde få jobben gjort.
Mange takk.
Takk.
Beklager. Er du Douglas Varney?
Ja.
Og du er eier av apoteket?
Ja.
Så hvorfor står det "Bishops"?
Du kan betale for det der borte.
Nei. Beklager. Her er jeg og stiller alle disse spørsmålene.
Jeg har ikke introdusert meg selv. Jeg er spesialagent Andrew Carp.
Jeg er fra Legemiddeltilsynet.
Våre opptegnelser viser
at dette apoteket nylig har endret eier og at det ikke ble sendt inn papirer,
så det er bare protokoll.
Legemiddeltilsynet.
Ja.
Janet, Legemiddeltilsynet er her.
- Så spennende. - Hei.
Burde ikke du ha vindjakke, kule solbriller og sparke inn dører...
Ikke nødvendigvis. Jeg jakter ikke på Denzel.
Jeg er bare en vanlig fyr.
Og det de fleste ikke innser, Varney,
er at ulovlig omsetning av reseptbelagt medisin
tar livet av 29 prosent flere enn såkalt glamourdop. 29 prosent.
Det er en tredel.
- Glamourdop? - Ja.
Kokain.
Crack, heroin, ecstasy,
P-Dog.
P-Dog? Hva er det?
Det er litt som englestøv, men annerledes.
- Det er mer... - Må sjekke det.
- Noah, kunne vi sette i gang... - Uansett, eierskiftet...
Ja, pokker, beklager.
Jeg tok nylig over etter svigerfaren min.
- Ja. - Jeg prøver fortsatt å få orden på ting.
Ja. Jeg må allikevel ta en titt på beholdningen.
- Beholdningen? - Ja.
- Hvorfor det? Lageret er fullt. - Det er det sikkert.
Jeg må bare sørge for at den faktiske utdelingen av medisiner
stemmer med reseptopptegnelsene.
- Og sjekke at jeg er lovlydig. - Riktig, Varney.
Så sant du ikke er en slags udugelig pillemisbruker.
Jeg bare tuller. Slapp av.
Nei. Jeg bare tuller.
Så, hvis jeg kunne...
Det er kanskje ikke rett tidspunkt. Vi har vært opptatt...
Varney, en liten bransjehemmelighet.
Jeg ønsker ikke å være her mer enn du vil ha meg her,
og mellom oss er dette neppe
det jeg ville anse som en høyrisikobedrift.
Skjønner?
Jeg setter i gang.
Og jeg er ferdig om 30 minutter, toppen.
Tretti minutter.
Hallo?
Hei, det er meg. Det er Doug.
Hei. Hva skjer?
Det som skjer, er at en Legemiddeltilsyn- agent går gjennom beholdningen.
Det er det som skjer.
Vet du hva som skjer hvis vi blir tatt?
Vent litt. Ro deg ned.
Ok? Trekk pusten dypt.
- Namaste. Ok? - Ok.
Hvis du opptrer skyldig, vil han tro at noe er galt,
men hvis du er helt avslappet, vil han tro at...
At alt er normalt.
Nettopp. Så bare ta en Xanor og ta det pent, vennen.
Dessuten, Legemiddeltilsyn-agent som etterforsker apotek?
Kom igjen.
Han har sikkert avfyrt pistolen ved et uhell og blitt degradert.
Takk. Du er topp.
Ok, jeg er opptatt. Jeg må legge på.
- Ok. - Ok.
Er vi ferdige her?
Jeg må bare se den med pseudoefedrinen.
Ja.
Jeg har en boks.
- Ta den med et sted. - Ja.
Her borte.
WOODBURY UNGDOMSSKOLE
Faen, Ethan.
Det er høyt.
Synes du ikke det?
Man skal høre på Mastadon høyt.
Selvfølgelig. Mastadon.
Jeg tok med en matbit. Hvordan var skolen i dag?
Det var vel greit.
Vet du hvorfor de har suspendert deg?
Hva i...
Hva faen er dette?
- Golfkøller. - Jeg vet det. Hva gjør de her?
Bestefar kjøpte dem til meg. Sa jeg trengte en ny hobby.
Jeg sa jeg hadde en hobby, men han brydde seg ikke.
Golf er jævlig teit og elitistisk.
Og det er bestefaren din også. Faen!
Faen i helvete!
Skjønner du?
Hør her. Mora di er kanskje ikke enig med meg her,
men bestefar vet ikke alltid hva som er best.
Å lære å spille golf eller sykle
eller noe av den andre dritten
vil ikke gi deg bedre resultater på skolen.
Dr Roth sa noe om å medisinere meg.
- Er jeg syk? - Nei! Nei.
Du er bare 12 år.
Og det å være 12 år er fælt for alle,
og alle går gjennom rare ting i den alderen.
Jeg knullet sofaen da jeg var 12 år.
- Hva? - Du hørte meg.
Istedenfor å bruke hendene.
Jeg la et håndkle på sofaen og, ja, knullet den.
Det er vanvittig.
Det er ikke lett i din alder.
Men en dag ser du opp,
og du er helt fin igjen uten leger eller medisiner og alt det der.
Hvis du sier det.
- Sofaknuller. - Du er en sofaknuller.
Hva er denne hobbyen din?
Kult.
Det er 18 forskjellige våpendisipliner å mestre.
- Jeg har bare 11 så langt. - Det er helt rått.
Er det? Du er ikke sint?
Vet ikke. Burde jeg være det? Jeg vet ikke så mye om ninjaer.
Nei, nei, nei. Jeg bare samler på det.
Jeg er ikke ute og dreper ekorn eller gjør hærverk.
Har du lyst til det?
- Hva sa du? Få en. - Ok.
Fy faen!
Jeg vet ikke om dette er en god idé, pappa.
Det er ikke det. Den er kjempegod. Få en småkake.
Vent.
- Det var gøy. - Ja, ikke sant?
Hei, jeg vet du ikke vil snakke om det, og det vil jo egentlig ikke jeg heller,
så bare fortell hva disse dritegreiene på skolen handler om.
Vel, i ninjalovene står det skrevet at det er den største fornærmelsen
å smøre avføring på sin motstanders hjem.
Forstår.
Kevin Redmond, Andy Berg, David Chen, de er alle drittsekker.
Alt de gjør, er å gjøre narr av meg, så...
Så du krenker deres ære med dritten?
Ja.
Jeg tror du har oppnådd den ønskede effekten.
Så gjør faren din en tjeneste og slutt med det, ok?
Greit.
Vær stille. Mora di sover.
- Pappa? - Ja?
Det er noe neste uke. "Ta med faren din på skolen" eller noe sånt.
Det blir sikkert teit, men det hadde vært kult hvis du kom.
Avtale.
Kult.
Bare trekk dere unna. Takk.
Hva faen skjedde her?
Bishop. Jeg er politibetjent Willits. Vi snakket over telefonen.
Du sa: "Episode."
Har det vært en episode? Dette er jo en krigssone.
Ja.
Det var som bare. Hvem kan ha gjort dette?
Vet ikke, Walt, men jeg tror betjent Willits har en god ledetråd. Hva var det?
Ninjaer.
Hva faen er en ninja?
Det er en gammel japansk kriger kledd i svart, ofte med mystiske krefter.
- Høres ganske seriøst ut, Walt. - Vent litt.
Hvorfor skulle en gammel japansk kriger
ødelegge et apotekskilt i Woodbury, for helvete?
Etterforskningen pågår.
Så snart vi får mer informasjon, skal vi si ifra.
Vel...
Doug, hva skal vi gjøre med dette?
Jeg tror det er best å overlate det i Woodbury-politiets kompetente hender.
Det virker som om de har kontroll på saken.
Du får ha meg unnskyldt, men jeg har ting å gjøre.
Doug hadde ting å gjøre.
Faen!
Det var ikke tid til å dvele ved den siste seieren hans,
for en enda større utfordring ventet,
å få slutt på Karas dominans i Tour de Woodbury.
- Konsultasjon! - Gjør det du!
Og han visste hvordan.
Ved å bruke en base av Hypertropin veksthormon for hurtig bedring,
føye til magnesiumhydroksid for å unngå kramper,
sterkt konsentrerte doser med Adderall for fokus,
oksykodon for å gjøre beina følelsesløse
og 10 ml god gammeldags metamfetamin
for den ekstra kicken mot slutten.
Det var definitivt en oppskrift på suksess.
Pass opp.
Lag et hull, folkens.
Kom igjen. Lag et hull.
Se hvem det er.
Er du sikker på at du vil være foran med de store gutta, Dougie?
Hei, Ed, kanskje du heller burde bekymre deg for klotrimazol-kremen
for å rense soppen i rævhølet ditt,
og mindre om hvor jeg begynner i rittet, eller hva?
Hva gjør du, Doug?
Lager en rød fløyelskake. Hva ser det ut som om jeg gjør?
Du tror vel ikke at du kan konkurrere her?
Jeg er ikke her for å konkurrere. Jeg er her for å vinne.
Klart det.
La oss komme i gang.
Rittet hadde begynt, og utfoldet seg slik det alltid gjorde,
Kara gikk opp i en stor ledelse med klyngen et stykke etter.
Og Doug endte opp bak.
Fort! Kom igjen, pappa! Fort!
Men i år bare ventet Doug, lå og lurte,
og da tida var inne, gjorde Doug det han var best til.
Og satte inn støtet.
Ikke i dag, Varney!
Jeg sa du ikke skulle blande deg med de store gutta!
Til venstre!
Du hadde flaks, vennen.
Ja!
Doug Varney var ikke vant til å vinne.
Ja!
Men han begynte å like følelsen.
- Hei. - Hei.
- Er du ferdig der inne? - Ja.
- Ja? Fikk du gjort alt? - Jepp.
Renset opp?
Liker du det? Ser du noe du liker?
Nei? Samme det.
Her, Doug.
- Jeg ble imponert av deg i dag. - Ja?
Jeg visste ikke at du var i stand til det.
Du skulle bare visst hva jeg er i stand til.
Herregud!
Tøffingen, hva? Nå som han vinner rittet.
Hva gjør du?
Noen ganger må du vite når du skal holde kjeft og bare la en jente få det.
Det kalles å være mann.
Doug!
Pokker!
Hardere!
Herregud!
Jeg kommer. Jeg kommer. Jeg kommer.
Det var utrolig.
Jeg vet det. Jeg skal lage pizzabageler.
Seieren smakte søtt.
Bakrusen etter inntaket gjorde ikke det.
Det er litt av et trofé.
Skikkelig lekkerbisken.
Jeg vant en slik en gang i en stafett på videregående.
Hvilken gren?
Hekkeløp.
Vanskelig gren.
Ja, det er det. Men vet du hva?
Folk som følger etter deg, kan få fram det beste i deg,
hvis du skjønner?
Uansett, det er pussige greier, Varney. Jeg sjekket dataene etter opptellingen
opp mot reseptdatabasen igjen i dag, og det stemte ikke helt.
Ikke i det hele tatt.
Det er merkelig.
Ja, er det ikke det? Det var det jeg tenkte.
Jeg visste ikke at du også blandet legemidler, Varney.
Dette? Vi er ikke egentlig... Jeg hadde en kunde, en eldre herre.
Han er helt ødelagt. Parkinsons.
Har problemer med å svelge,
så jeg måtte lage en krem som kan trekke inn i huden.
Og hvilken kunde er det?
- Du vet jeg ikke kan si det, agent Carp. - Beklager.
Jeg la ikke merke til det sist.
Uansett, dette er sikkert bare en glipp,
men hvis jeg bare kan få se reseptjournalen
fra de siste 12 månedene,
så skal jeg komme meg vekk så fort jeg kan.
Klart det. Problemet er bare at jeg har dem på hjemmekontoret.
- Hjemmekontoret? - Ja, kom tilbake på mandag,
- så kan vi snakke om det da. - Varney, er du klar over
at føderal kode 101B12 i narkotikadistribueringsloven
krever at alle journaler skal være i butikkene?
Og 99,9 prosent av tida er de det. Det er bare det at...
Siden du kom hit sist, var jeg så opptatt av at alt var i orden
at jeg tok dem med hjem for å dobbelsjekke mot mine opptegnelser,
som jeg har på en PC hjemme.
Ok.
Så...
Jeg veltet en boks med amoksicillin her om dagen.
Jeg har de fleste, men jeg kan ha mistet noen,
kan til og med ha tråkket på en.
Jeg sa ikke noe siden, som du sa, alle gjør det av og til.
Alle unntatt Walter Bishop.
Ok. Hør her.
Hvis du vil vente litt, kan jeg stikke hjem og hente dem nå.
Det er ikke nødvendig, Doug. Jeg kommer tilbake om et par dager.
Hva om du bare har dem her da?
Den er grei.
Og takk igjen, agent Carp, for at du ser gjennom fingrene.
Vel, etterforskningen er ikke avsluttet, Doug.
Jeg ser ikke gjennom fingrene ennå.
Ok, jeg er med.
Hva mener du med "med"?
Vent. Hva er du med på?
- På planen. - Hvilken plan?
Jack, la oss gjøre det. La oss begynne på nytt.
Doug, vent litt. Det var en spøk.
- Kom igjen, vi tullet. - Jeg vet vi gjorde det,
men jeg har tenkt, mye. Jeg har tenkt mye.
Hva er dette, chardonnay?
Om alt, og kona mi hater meg.
Denne Carp-fyren er etter meg.
Her.
- Beroligende? - Vær så god.
Takk.
Og det jeg sier, er at du har rett!
Du har alltid rett.
Jeg er farmasøyten, og han er fyren med dårlig hjerte.
Skjønner du?
Ok. Vi gjør det. I morgen.
Ok, jøss. Det er snart. Så tidlig?
Jeg vil ikke kaste bort mer tid på å være ulykkelig.
- Vil du? - Ok.
Jeg drar som regel til strandhuset fredag morgen før helgerushet,
så det blir ingen overraskelse at jeg er borte.
Som du vet, tar Jack mye medisiner på grunn av hjertet.
ACE-inhibitorer, betablokkere, ARB-er.
Ja, det er en kraftig blanding. Jeg anbefaler som regel valsartan, men det...
Ikke så viktig akkurat nå. Det som er viktig, er dosen.
På grunn av all medisinen får Jack en 300 mg-dose med eprosartan,
men hvis han fikk for eksempel 400 mg,
er det litt uheldig kombinert med whiskyen han pleier å ta etter middag,
så når de ringer meg på stranden dagen etter,
er det: "Herregud, betjent. Jeg kommer så snart jeg kan!"
Jeg er enearving, så jeg signerer papirer, får alt
og ber dem om å sende pengene hvor vi enn ender opp.
- Så det er alt? Så enkelt? - Så enkelt.
Du får fortelle den fitta på hjul hvor hun kan stikke dem,
og resten av livet kan vi kjøpe alt som ser bra ut
og gi hverandre vanvittige orgasmer.
Herregud, dette er spennende!
- Dette er flott! - Det er flott!
Vent! Det er bare noe som er veldig viktig.
- Du kan ikke ringe meg. - Hva?
Ingen kontakt. Ingenting som kan etterlate spor.
Hvor lenge?
I det minste til alt roer seg, kanskje litt lenger.
Vennen, her.
Slapp av og la meg gi deg noe som hjelper deg å minnes meg.
Du trenger ikke gjøre det. Ok.
Det har kommet faksbestillinger.
Doug betjente Jacks bestilling som vanlig,
PASIENTNAVN Jack Roberts
men med en liten og dødelig forskjell.
Noah.
Beklager. Her! Er det en "M" eller en "W"? Jeg vet ikke.
Hei.
Herregud. Hva faen går du på?
Er vi kompiser? Er vi skikkelige kompiser?
Hvis vi er kompiser, i går skeiet jeg skikkelig ut.
Jeg tok en Segway og dro på alle steder som serverer alkohol.
- Kan du i det minste kjøre? - Jeg kjørte jo hit.
Det er viktig at disse leveransene blir levert i dag.
Alle sammen.
Folk har klaget på deg, Noah,
og vi må vise kundene at de fortsatt kan stole på oss,
som den store klokka på torget, at vi alltid er presise.
Pålitelige.
Klokka? Den klokka er ødelagt, Doug.
Bare lever varene. Ok, Noah?
Du kan stole på meg.
Nei, det kan jeg ikke, og det er derfor vi har denne samtalen.
Ok! Jeg skal dra! Herregud! Hva faen feiler det deg?
Kan man røyke her inne?
- Nei! - Beklager.
Kan jeg få litt mer vann? Jeg liker å ha det når jeg skal bli dritings.
- Hei! - Hei!
Det er postbud Morello!
Hei, Arnie! Dro du tilbake til Atlantic City?
Ja? Nei? Jeg snakker engelsk.
- Kom. - Hvor skal du?
De innså ikke at jeg er trollmannen bak forhenget.
Jeg trekker i strengene.
Hei, Lloyd. Sitter det noen her?
Vær så god.
Hei, Lloyd, jeg bestilte mat for å ta med.
La meg få en whisky uten is. Takk.
Ok. Hva med deg?
En vodka martini, min gode mann, med isbiter.
- Bra. - Ekstra oliven.
- Jeg vet det. - Han vet det.
Det er samme drinken kona mi bestiller.
Er det?
Ja, men martini er jo ganske populært.
Kjenner jeg deg?
Jack Roberts. Jeg flyttet hit for noen måneder siden.
Jeg bor i Donneybrook.
- Jeg er Doug Varney. Hyggelig å treffe deg. - Ja.
- Det store huset i den blindveien, ikke sant? - Ja.
Det er for stort, spør du meg, men det var det kona mi ville ha.
Bor du i byen?
Litt over ti år nå. Jeg eier apoteket på torget.
Sier du det? Da kjenner du definitivt kona mi.
Hvorfor sier du det?
Hun spiser nok piller til å holde Pfizer gående alene.
- Du kjenner henne sikkert. - Vi har mange kunder.
Jeg kan ikke komme på noen...
- Takk, Lloyd. - Bare hyggelig.
- Skål. - Skål.
Er du gift?
Prøver du å sjekke meg opp?
- Ekteskap er litt av en jobb. - Ja,
de sier ikke det når du registrerer deg hos Crate and Barrel, eller hva?
Nei, det gjør de ikke.
Jeg har vært gift tre ganger. Jeg aner fortsatt ikke hva jeg gjør.
Jeg har alltid latt en jevn strøm med gaver rulle inn
bare for å unngå konflikt.
Skjønner du? Jeg tjener gode penger. Jeg er heldig,
så hvorfor ikke dele litt?
Kvinner er tøffe, men det er ingenting som å se ansiktene deres.
De lyser opp når du har med noen blomster eller noe som glitrer.
Jeg liker det. Jeg føler meg bra. Skjønner du?
Kona er borte, så jeg lager mat i kveld.
Jeg vet hvordan det er.
Lloyd, la meg betale hans drink også.
Du trenger ikke det. Veldig hyggelig av deg.
Det er det minste jeg kan gjøre for en god nabo.
Dessuten hørte jeg hva de vandalene gjorde med apoteket ditt.
Det er ufyselig. Grusomt. Det var veldig leit.
Greit.
- Ha en fin kveld. Ha det, Lloyd! - Ha det!
- Ha det, Eve. - Takk.
Bare hyggelig.
Hei, bartender.
Jeg tror du har fått nok, kompis.
Jeg vil bare ha penn og papir.
Ikke noe mer drikke.
Bare gi meg penn og papir. Takk.
Kjære Kara, jeg tror vi begge vet at det er på tide med litt forandring.
Jeg vet jeg ikke er mannen faren din mente du fortjente.
Vet du hva? Jeg... Faren din er en jævla drittsekk.
Dette blir tøft for Ethan, og det gjør meg vondt,
men i det lange løp
er det bedre å vokse opp med lykkelige foreldre hver for seg
enn ulykkelige foreldre sammen,
men hvis han begynner med de dritegreiene på skolen igjen, la meg få vite det.
Verden er stor, Kara,
og det er på tide for meg å oppleve den.
Du burde se på den selv,
og ikke bare fra sykkelsetet.
Vi har begge gjort feil.
Det er slutt på det i kveld.
Jeg skulle ønske jeg hadde vært en sterkere mann for deg. Virkelig.
Men pokker heller, skulle ønske du var en bedre kvinne.
Ta vare på deg selv.
Doug.
Hva pokker er det jeg gjør? Hva gjør jeg?
Hei, hvor skal du?
Hei. Jeg må på jobb. Morgenfugl og alt det.
Vent, pappa.
- Pappa! - Ja?
Du kommer til skolen i dag, ikke sant?
Klart det.
Ja. Jeg ville aldri gått glipp av det, kompis. Jeg...
- Jeg kommer. - Ha det.
Hallo!
Hallo? Hallo?
Jack!
Herr Roberts!
Jack!
Faen! Jeg drepte ham.
Hjelp! Er det noen her?
Hallo! Er det noen der?
Ta det med ro.
Flink bisk!
Hei, det er meg.
Pokker heller, ta telefonen! Vær så snill!
Elizabeth! Hvor er du? Jeg tror jeg drepte ham!
Jeg tror faen meg jeg drepte ham!
Pokker! Helvete!
Helvete!
Pokker.
Kom igjen.
Pokker!
Pokker.
Kom igjen!
Pokker!
Faen!
Ok, neste er herr Varney.
Herr Varney? Herr Varney?
Ta med faren din på skolen-dagen
God morgen...
Alle sammen.
- God morgen, herr Varney. - God morgen, herr Varney.
Klasse, herr Varney
skal fortelle oss om det å være farmasøyt.
Du blør.
- Du blør. - Nei, det gjør jeg ikke.
Douglas Varney.
- Hei. - Du er arrestert.
Et øyeblikk. Hva snakker du om?
Ta det med ro.
Hei.
Vent. Vent.
Herregud!
- Ikke foran sønnen min. - Du trenger ikke si noe.
Alt du sier,
kan og vil bli brukt imot deg i en rettssal.
Forstår du meg eller ikke?
Vet du hvem jeg er?
La oss gi en stor applaus til Christophers far.
Betjent Willits!
Flotte greier!
Greit!
Det å være politibetjent handler om mer enn å banke folk,
biljakt og skytevåpen.
Ja!
Greit. Det handler om å beskytte og tjene samfunnet.
Det handler om å gjøre Woodbury til et trygt sted for dere alle
å jobbe og leke i. Det...
Unnskyld meg et øyeblikk.
Bare le av meg.
En gang til.
Jeg må be deg om å bli med meg.
Greit.
Vi skal gå en tur.
Jeg visste ikke hva jeg skulle si.
Jeg var sammen med sønnen min.
Herr Varney.
Kan vi bli kvitt håndjernene?
La oss få et øyeblikk.
Hør her, ikke noe av dette burde komme som en overraskelse,
gitt de usammenhengende forholdene her.
Med så mange løse tråder måtte dette skjer.
Det er som regel slik det ender.
Jeg er lei meg.
Å, nei. Ikke beklag deg.
Jeg mente ikke å gjøre noen noe vondt.
Det er ikke nødvendig å beklage seg.
- Jeg er så lei meg. - Det er greit, Doug.
Jeg mente ikke å gjøre noe.
Det er greit. Det er over nå.
Det er greit.
Hva gjør de her?
Nå er de her for å fjerne liket.
Hva mener du med lik? Hva mener du?
Du vet...
- Hva faen? - Han er nok...
Hvordan kom han seg hjemmefra og hit?
Doug, hør her. Han fikk panikk.
Siden det ikke var noen leger i nærheten,
gjorde han det nest beste.
Han kom hit. Så det var her han døde.
Går det bra, Doug?
Varney, du kan ikke gå bak der.
Hei!
Varney, nei, nei, nei.
Hva faen?
Hør her, han var ingen engel.
Stakkars gutt, denne gangen ble det for mye for ham.
Med hva?
Smånasking.
Stjeling av piller.
Et par her, to til der, tre til der.
Det blir fort ganske mye, noen ganger for fort.
Du vet ikke dette,
men det er et stort marked der ute for den slags.
Noah var en kløktig kriminell, men han glemte den første regelen i dopspillet.
Ikke bli høy på dine egne varer.
Det er synd.
Kjekk gutt. Masse flott hår.
Så det er... Så det er alt?
Jeg har noen papirer du må signere, men så er vi ferdige.
Hør her, Varney.
Doug, jeg vet at dette er vanskelig.
Litt av et sjokk, men du kunne ikke ha gjort noe for å hindre det.
Slik det ser ut,
burde du skrive en resept til deg selv.
Hei, det er upassende, betjent.
Lokale politifolk.
Men han har rett,
Varney. Kom igjen. Det blir vår lille hemmelighet.
Ta vare på deg selv.
Agent Carp.
- Jeg kommer tilbake, Doug. - Jeg må... Jeg må snakke med deg.
Jeg må...
Hallo! Er det noen her? Jeg trenger aspirin!
Hei!
Drikkekompisen min!
Du skulle ikke vært her.
Han har rett.
- Jeg må be deg gå. - Nei, det er greit.
Du...
I går kveld, etter drinken i baren, tok jeg... Jeg tok med festen hjem
alene og drakk en halv flaske Black Label.
Jeg sluknet der i stolen.
Jeg har bankende hodepine. Har du...
Ja.
Takk. Ok.
Jeg burde vel... Burde hente noen medisiner.
Medisinene, for leveransefyren kom aldri hjem til meg.
Alle... Mange ordrer ble rotet til.
Jeg skal skrive den ut og få noen til å levere den senere.
- Hva skylder jeg deg? - Vi sier vi er skuls.
For drinkene.
Greit. Hyggelig å se deg, Doug. Takk.
Er alt annet i orden?
Hva mener du?
Med kona di, det du fortalte meg i baren.
Jeg vet ikke. Hun forlot meg.
Forlot hun deg? Kommer hun ikke tilbake?
Jeg vet ikke. Hun har skrudd av telefonen også.
Jeg tror hun mener det denne gangen.
Greit, Doug. Takk.
Doug?
Ville du snakke med meg?
Ja, jeg ville bare si takk for hjelpen.
- Det er greit. - Du er flink.
Takk. Det er du også.
Vi bidrar alle til å holde verden gående.
Ta vare på deg selv, Doug.
Litt av en dag, Varney?
Faen.
Ok.
Hallo?
Hei, vennen.
Elizabeth, hvor i...
- Du svarte ikke da jeg ringte. - Ja,
det var planen. Ingen telefonsamtaler.
Ja, planen har forandret seg. Jack er ikke død.
Hva?
Det ble kluss med leveransene og Noah...
Det er komplisert. Jeg kan ikke gå inn på det.
Elizabeth?
Vi er ikke Bonnie og Clyde.
Men det er jo ikke for sent.
Jeg mener,
vi kan fortsatt dra av gårde.
Vi kunne bare... Vi kunne bare dra.
Jeg har en gutt, Elizabeth. Jeg kan ikke dra.
Herregud.
Jeg var så bekymret.
Ja, jeg har det helt fint.
Jeg mente dette.
Du hadde rett. Jeg har vel vært litt
oppslukt av dette med Ethan og studioet.
Men du er hjemme nå.
Det er det som er viktig.
Kara, jeg skrev ikke brevet for at du skulle forandre deg.
Jeg fortalte deg at jeg forlater deg.
Ja!
Sånn skal det være! Ja!
Du klarte det. Gratulerer.
Nøkkelen til å oppnå noe er å begynne
God morgen, Doug.
Jeg har med litt kaffe, slik du liker den.
Takk, Walt. Ikke noe koffein på meg. Men jeg setter pris på det.
Det er pussig. Jeg hater det ikke på langt nær så mye som jeg trodde.
Pussig. Jeg gir fullstendig faen.
Som sagt, ting forandrer seg lite i Woodbury,
men av og til
må man minnes om at forandring kan være bra.
Apoteket fikk et helt nytt utseende,
og jeg ville se det selv.
Finner du det du skal ha?
Ja. Det gjør jeg.
Og kan jeg si at dette apoteket
har den mest imponerende samlingen skyllemiddel jeg har sett.
Takk for det.
Høyt blodtrykk, magesyreproblemer,
klamydia.
Hadde aldri gjettet det.
Ingen gjør det.
Unnskyld meg.
Å, hei.
Jeg trodde du var ute av byen.
Jeg måtte tilbake og signere noen papirer. For å fullføre.
Og jeg hadde noen ting jeg måtte hente på apoteket.
Bare for å komplettere samlingen
for kongedømmet.
Er du i byen lenge eller...
Nei, jeg drar i kveld til Madrid, deretter Paris
og så vet jeg ikke.
Jeg bryr meg ikke, så lenge jeg ikke forstår menyen.
Hei, det høres flott ut.
Du får sikkert en flott...
Man kan ikke hjelpe alle, men alle kan hjelpe noen.
Ta vare på deg selv, Doug.
Og noen ganger er den noen deg selv.
Du også.
Doug Varney var ikke vant til å vinne.
Men han begynte å nyte følelsen.
Konsultasjon!
Norwegian